БОЛГАРІЯ – ЛЮБОВ МОЯ ![](/11/4-540850_124527104381737_69557080_n.jpg)
Частина І. Св. Миколай у Софії Циган давав дві зими за одне літо. Але є
люди, яким ця сувора пора року дуже подобається. До них належить Юлія Поліщук –
медична сестра Личаківської РО ТЧХ м. Львова (на знвмку - крайня справа). Майже щонеділі вона буває на
лижній базі у Буковелі, а на новорічні свята гайнула аж на гірськолижний курорт, що у м. Банско. Нині ми запросили її поділитися своїми враженнями.
Юліє, яким був
маршрут, і як довго тривала поїздка?
- Поїздка моя
тривала тиждень, з 22 по 28 грудня. Розбила свою відпустку на дві частини –
зимову і літню. Перша – коротка, друга буде довшою. Маршрут вибрала Львів – Софія
– Банско - Софія - Львів. Хотілось і в горах на лижах покататися, і подивитись,
водночас, як у столиці Болгарії відзначають новорічні свята і Різдво Христове.
- І вдалося?
- В якійсь мірі.
Все одне доводилося робити пересадку у Софії, то спланувала поїздку так, щоб
день-два побути у Софії, а решта – у Банско, на гірськолижному курорті.
-
Що найбільше
запам’яталося?
-
Дух свята. Всі
веселилися, вітали одне одного з Різдвом. Там його відзначають 25 грудня,
незважаючи на те, що Болгарія вважається православною державою. ![](/11/2a.jpg)
-
Про Червоний
Хрест у ті дні свята, мабуть, геть чисто забула?
-
Ні, він сам про
себе нагадав. Ось, наприклад, чекаю на екскурсію у музей. Дивлюся, ватага
молодих Санта-Клаусів кудись чимчикує з мішками подарунків. Зробила знімок
мобільним телефоном. А потім, думаю, давай запитаю у них, звідки і куди йдуть.
Виявилося, що це студенти, члени молодіжного крила Червоного Хреста Болгарії, котрі
поспішають на свято Миколая у лікарні. Туди і несуть подарунки хворим дітям.
Такі акції у них стали вже традиційними.
- Чи хотілося піти
з ними? Так, безумовно. Від них я навчилася навіть
віншувального віршика на болгарській мові. Він милозвучний і зовсім нескладний:
![](/11/3.jpg)
Честита Нова Година!
Нека я посрещнем с радост,
да я изживеем с любов
и да я изпратим успехи! ![](/11/4.jpg)
- А ще були такі
зустрічі?
-
На жаль, не
траплялися. Але бачила плакати по музеях і церквах, які закликали жертвувати по
2 леви на гарячі обіди для дітей з бідних родин. Я також пожертвувала своїх кілька левів. Не могла пройти мимо. Чи в Болгарії, чи в Україні - біду можна лікувати лише...милосердям. ![](/11/9.jpg)
Д Дівчата у костюмах Санта - Клаусів
пропонували фасовані делікатеси з маркуванням Червоного Хреста у різних місцях
Софії – на вокзалі, в магазинах, навіть у фойє театрів. Молодь там дуже активна
і, як бачу, милосердна.
- А привезла з
Болгарії якийсь сувенір?
- Так, горнятко.
Але воно не з Софії, а з гірськолижного курорту Банско.
![](/11/5.jpg)
- А це вже інша
історія?
- Безперечно. Там
все було по-іншому…Не так, як на нашому Буковелі, але і не так, як у Інсбруку, Греноблі, Калгарі..
![](/11/231-12345-1_n.jpg)
І в Сочі?
- Не знаю, ще там
не каталася ні на лижах, ні на санках...
- Але все можливо?
- Так, не
відмовлюся побувати на зимових Олімпійських іграх у Російській Федерації.
Шкодую, шо я не у складі нашої команди лижників. То хоча б як глядач спробую там побувати....
(продовження у наступних випусках)
Фото – Юлії Поліщук
Вів
інтерв’ю О.Апостолюк, громадський кореспондент
|